Complex Organizations A Critical essay/ Perrow C.
תרגמה וסיכמה: גבע הדס (03-7318538)
תחילת המאמר נפתחת בסיפור על עיר שיושבת קרוב לאחד האגמים, ובעיר ישנה חברה שעוסקת בפיצוץ סלעי גבס והפיכת החומר (אחרי תהליך ארוך) לחומר איטום  וחולקת חדרים בהקמת בניינים. חברות כאלו היו קיימות ברחבי המדינה ואוגדו תחת ארגון הגבס הכללי. הערים סביב אזורי הפיצוץ היו קטנות וותיקות, האנשים בערים אלו הכירו אחד את השני היטב ולא אהבו זרים. רוב הגברים עבדו בחברות הגבס שנים רבות והיו חברים גם מחוץ לשעות העבודה. מנהל החברה לא היה אדם מלומד וכשניתקל בבעיה התייעץ עם חבריו. הוא לא שכר עובדים שנחשבו ל"עושי בעיות", והעדיף עובדים שבאו מרקע חקלאי כי הם שיודעים להעריך עבודה. לעובדים בחברה היה מרחב מחיה: הם יכלו לקחת הפסקות צוהריים ארוכות, בתקופות צייד רבים לא הופיעו לעבודה, ובתקופות חורף רבים היו חולים וביקשו לעבוד במשרד, בימי שני רבים הגיעו מאוחר אחרי שבילו בליל אמש. רבים מהעובדים היו אף לוקחים לעצמם חלק מחומרי הגלם או המוצר לשימושם הפרטי. הטענה היתה: "אתה לא יכול להעביד אנשים קשה כשהם השכנים והחברים שלך שגדלו איתך יחד".
העובדים בחברה לא שאפו להתקדם ולהצליח ולאו שרצו עברו לחברות באזורים אחרים.
אף היתה תחרות בין החברות ונראו הפסדים שהיה קשה לכסות עליהם ונשלח מנהל חדש אגרסיבי יותר שיחזיק את העובדים קצר. הוא השליט סדר חדש וקבע כללים חדשים, בניהם- הדבר היחיד שחשוב היתה יכולתו של האדם. לאחר זמן מסוים נאלץ המנהל החדש להתמודד עם שביתה של העובדים.
מה שהיה ארגון טבעי (או כמו שוובר אומר "בירוקרטיה טיבעית/מסורתית") הפך לבירוקרטיה רציונלית וחוקית שמבוססת על עקרונות רציונלית: עובד פוטר אם לקח דינמיט למשל לצרכיו הפרטיים.

הביורוקרטיה מסדירה דברים רבים בניהם:
1.	יחס שווה לכולם.
2.	התייחסות לכישורי העובד ולניסיונו הרלוונטי.
3.	אוסרת לקיחת חומרים לשימוש אישי.
4.	דורשת לעמוד בסטנדרט עבודה ותוצרת.
5.	דורשת שיהיו רשימות של עבודה ותוצרת.
6.	דורשת כתיבת חוקים שישרתו את הארגון, ודורשת לאכוף אותם.
7.	דורשת כי החוקים יחולו הן על העובדים והן על המעסיקים.
ומדוע צריך את הבירוקרטיה?
הרצון כי העובד ירצה בראשונה את טובת הארגון ולשם כך יפעל, אינו אפשרי במלואו, שכן העובדים מביאים איתם מטענים אישיים ורוצים את טובתם האישית. לצורך מימוש הרעיון כי הארגון מעל הכל יש להשליט בירוקרטיה, שתשמור בנוסף על יציבות, גם כאשר הארגון עובר שינויים ותהפוכות.
הבירוקרטיה החוקית והרציונלית היא הנפוצה והיעילה ביותר (כפי שכתוב במאמר) בעוד בירוקרטיות אחרות הן יקרות ליישום ולא יציבות.

למחבר שתי מסקנות:
1. החטאים המיוחסים לבירוקרטיה הם אינם חטאים בכלל (הביקורת בהמשך), או שהם תוצאה של כישלון הבירוקרטיה.
2. הטענה כי הבירוקרטיה היא הומנית נטענת כדי לטשטש את טיבעה האמיתי של הבירוקרטיה ואת התועלת שלה לחברה – תרומתה לחברה גדולה מתרומתה לחברי הארגון.

הביקורת שנשמעת על הבירוקרטיה נופלת לשתי קטגוריות:
1.	הבירוקרטיות הן גמישות ולא יעילות, שכן בזמן של שינוי מהיר הן לא יצירתיות ולא מגיבות בהתאם (זו ביקורת שנשמעה בעיקר מהסוציולוגים).
2.	 הבירוקרטיות מונעות ספונטניות וחופש של העובדים (ביקורת שנשמעה מפי ההומניים).

המחבר מתנגד לביקורות וטוען כי הבירוקרטיה עושה את חיינו בעלי איכות חיים גבוהה יותר.