עלות העסקה

economics of organizations – the trans cost approach

גישת עלות העסקה הנה תאוריה כלכלית לחקר ארגונים.
יש 3 דרגות ניתוח בתאוריית עלות העסקה:
1.	המבנה הכלכלי של החברה – שואל איך החלקים המבצעים מתייחסים זה לזה.
2.	מתמקד בחלקים המבצעים ושואל אילו פעולות צריכות להתבצע בתוך החברה ואילו מחוצה לה ומדוע?     פה מפתחים את הקריטריונים ומגדירים את "הגבולות היעילים" עבור מחלקה מבצעת 
3.	 ארגון משאבי אנוש – המטרה להשוות מבני שליטה פנימיים עם התחמה של קבוצות עבודה.

עלות העסקה המגדירה את העלות הכרוכה בביצוע עסקה.

הנחות התנהגותיות

חוזים מסובכים יקרים לכתיבה.
שתי הנחות התנהגותיות שעליהן מתבססת עלות העסקה הינן:
1.	בני אדם נתונים לרציונליות מובלת – לא ניתן לדעת פרטים על הכל.
2.	קיימים גורמים אופורטוניסטים ואז עולה הרבה כסף לאתר אותם ו"לדעת" אותם וכך החוזים והעסקאות נעשים בלתי אפשריים. איש בארגון פחות מוכשר מאנשי הכלכלה, אך יותר מורכב מהם.
האנשים שעוסקים בכלכלה פועלים מתוך אינטרסים אישיים והם אופורטוניסטים. מסוכן לפיכך לבצע חוזים והסכמים עם כלכלנים שמבטיחים הבטחות שקריות, מעגלים פינות, מעלימים עקבות וכד'.
-	מעבר מביצוע עיסקת חילופין במספרים גדולים לעיסקה במספרים קטנים יוצרת בעיות.
-	מאפיני העסקה  -   השאלה שקבעו באם תחרות היא יעילה או שהיא תתפרק בשל מימוש ביצוע חוזה.

DIMENSIONING

העיסקה כרוכה ב:
1.	אי ודאות 
2.	התדירות שבה העיסקה חוזרת.
3.	עד כמה השקעת העסקה מתמשכת צריכה ליישם (להתחשב) במחיר האספקה. 

יחידות משאבים
השאלה היא עד כמה השקעות מתאימות לעיסקה מסויימת.
פריטים שלא רק גורם אחד מומחה בייצורם תורמים סיכונים מועטים כי הצרכן יכול לפנות לספק אחר במידה ויש בעיות.
-	ייחודיות המיקום : חברות שעובדות על מוצרים וממוקמות קרוב אחת לשניה משיקולי עלות הובלות.
-	ייחודיות פיסית - רק חברה ספציפית יכולה לייצר את המוצר.
-	ייחודיות הון אנושי – ניתן ללמוד רק מעשיה ולא מהספרים ולכן העובדים של המוצר – רק הם יודעים לייצרו ובמקומות אחרים לא יודעים לעשותו.

ייחודיות משאבים חשובה בשל העובדה שלאחר שהספק והצרכן עובדים ביחד הם ימשיכו להיות קשורים גם בעתיד וכאשר יש ירידת משאבים הספק והצרכן צריכים להגדיל את מאמציהם כדי שיוכלו להמשיך ולבצע עסקאות יעילות ופוריות.

הגבלות יעילות -  effective bounderies 

יש 2 אלטרנטיבות ארגוניות:
1.	החברה מייצרת את המוצר בעצמה.
2.	החברה קונה את המוצר מספק עצמאי.

הגבול היעיל מראה : מה שבתוכו מציין את השלבים העיקריים בייצור שהם חלק נפרד מהמפעל וכולל בתוכו את השלבים הנוספים בייצור שעבורם אספקה עצמית היא הבחירה הנבונה. כלומר כל מה שהתוך הגבול – המפעל מייצר בעצמו. והחלקים שבתוך הגבול הם חלקים שהוכנסו ומהווים בחירה נבונה. כלומר הגבול מכיל את כל החלקים של החברה שמהווים בחירה יעילה וכלכלית.   
יש לבצע החלטות על ידי לקיחה בחשבון של עלות העיסקה ועלות השינוי עצמו ועל ידי כך להחליט מה לייצר בעצמנו ומה לקנות בשוק ואז למעשה נצייר את הגבול היעיל שאלה החלקים של המפעל עצמו שהוא משתמש בהם לצורך הייצור, וזה תמיד נמצא שם וכן חלקים לצורך ייצור חלקים לאספקה.

מודל פשוט
הבעיה הינה איך לבחור בין מבנה שליטה של שוק ושל חברה ;הפרמטר העיקרי הינו עלות עסקה. 
הנקודות העקריות הן:
1.	יחידת משאבים פיסית לא נמדדת בפני עצמה אלא ע"י צריכה וביקוש הגדלים וקטנים.
2.	ערכים של ביקוש נמדדים כך כשהוצאות הייצור הן גבולות.
3.	החלטה אופטימלית שקשורה בייחודיות משאבים דורשת שהביקוש והוצאות הייצור יילקחו בחשבון יחדיו.
4.	עלות השליטה משתנה בהתאם לייחודיות המשאבים (AS) וגם זה צריך להילקח בחשבון.

לסיכום:  צריך לבדוק מהו ה AS ולפי זה מהי עלות השליטה (יש גרף).

-	שאלה חשובה היא האם הבחירה בין מבנה חברה למבנה שוק.
אם משאבים הם לא ייחודיים שווקים נהנים מיתרונות גם בעלות שליטה וגם בעלות ייצור.
  כלכלות סטטיות יכולות להיות מותשות אם יקנו ולא ייצרו בעצמם ככל שהמשאבים ייחודיים .
השליטה בעיסקה משתנה באופן הבא:
-	שווקים קלאסיים יילקחו כאשר אין ייחודיות משאבים.
-	חוזי שוק דו צדדיים / שוק מעורבל כאשר יש מידה ממוצעת של ייחודיות משאבים.
-	ניקח את החברה עצמה כאשר יש ייחודיות משאבים רבה.

עלות שליטה
                                      מעורב          שוק
		חברה

                              AS

יש שלושה יתרונות של חברה על שוק:
1.	לא צריך להיכנס לאופטימיזציות ויש פחות דחיפה לכך.
2.	אם יש בעיות עם המוצר אז בחברה אפשר לתת הוראות לשינוי ואילו אם קונים מהשוק זה עולה כסף לשנות דברים.
3.	כאשר יש ויכוחים ויש צורך בהכרעות – אז לגבי צריכה פנימית מהחברה יש יותר מקורות אינפורמציה.
-	כאשר אי הוודאות גדלה יש דחיפה לעבור לעסקאות של חברה במקום עסקאות עם השוק.

לסיכום:
כאשר נרצה להחליט לגבי ייצור בתוך המפעל או קניה שלו בשוק, אזי לגבי אותו החלק אנו נבדוק מהי ייחודיות המשאבים שלו.

ניהול משאבי אנוש

על מנת להבטיח שהעסקה תצליח כאשר למשל בוחרים במבנה שליטה פנימי של החברה, צריך גם לבחון את מאפייני משאבי האנוש של החברה.
-	השאלה היא איך לנהל את משאבי האנוש כך שיוכלו להתבצע עסקאות ארגוניות יעילות.
-	האם להשתמש במבנה ארגון מורכב על מנת לנהל עסקאות גדולות – דבר שיביא לבזבוז כספים – או שמא להשתמש במבנה ארגון פשוט כדי לנהל עסקאות מורכבות – דבר שיצור ללחץ. 

* נתמקד לגבי ארגון פנימי בשתי נקודות: אי ודאות בארגון ו ייחודיות משאבים. 
·	עסקאות שכרוכות בחברות פנימיות, כלומר עסקאות פנימיות, יכולות ליצור בעיות רק בהקשר של ייחודיות משאבי אנוש. 
·	רכישת מיומנות היא תנאי הכרחי אך לא מספיק לבעיה שיכולה לצוץ.

בניהול משאבי אנוש יש חשיבות מכרעת לאבחנה בין עסקה עם ועסקה בלי עניין משאבי האנוש.
רק אם העובדים רוכשים מיומנויות ספציפיות והתמחויות מיוחדות אזי יש עניין לעובד ולמעסיק להמשיך ולהתקשר אחד עם השני, אחרת המעביד יכול למצוא עובד אחר והעובד יכול למצוא מקומות עבודה אחרים, ללא בעיות.
מצד שני אי העמקת המקצועיות וההתמחות גם היא לא יוצרת בעיה כל עוד המעביד מרוצה מרמת הידע והיכולת ואין צורך ביצירת הגנות על ידי העובד כדי לשמור על יחסי עובד מעביד.
ידע מעמיק של העובד במערכות החברה – ידע מאוד ספציפי ומיומנות שאינה ניתנת להעברה – יכול לתרום להעמקת הקשר בין העובד למעביד.

ההגיון של עלות העסקה מעלה את ההצעות הבאות בקשר למשאבי אנוש:
יכולות והתמחויות שנרכשות דרך לימוד תוך כדי עשייה, אשר לא ניתנות להעברה מעובד לעובד, צרך ליישם במבנה שליטה שמגן על עובדים, שאם לא כן אז יכולות פרודוקטיביות יתבזבזו אם יחסי העובד מעביד יעכרו.
-	הדאגה פה היא למעשה לגבי הבעיות הפנימיות של הארגון. ההגנה על העובדים ותמיכה כנגד התעמתות בין העובדים.
נושא זה יוצר בעייתיות כאשר משאבי אנוש הם ספציפיים, כלומר ייחודיים.

-	המקרה ההפוך לאי וודאות פנימית בתוך ארגון הנו הקלות שבה ניתן למדוד ולהעריך את הפרודוקטיביות של משאבי האנוש (של העובדים)  אלחיאן ודמסץ (?) טוענים במאמר כי ארגונים קמים כאשר מטלות הן בלתי נפרדות מבחינה טכנולוגית. אפשר למדוד כמה ארגזים הרימו כל הפועלים באותו יום, אך לא כמה הרים כל אחד לחוד.
כדי למדוד תפוקה של בודדים צריך למדוד inputs  ולא outputs , כלומר כמה כוח, אנרגיה ומאמץ השקיע העובד. אבל זה מסובך למדידה כי לא ברור אם העובד משקיע כל מרצו בפתרון הבעיה ביעילות או שהוא דואג לאינטרסים שלו על חשבון אחרים – כלומר האחרים עושים את העבודה בשבילו, כאשר עובדים יחד בקבוצה מאורגנת קשה למדוד כמה כל אחד משקיע (הוא עושה כאילו הוא מרים ארגז כאשר אחרים מרימים אותו). כלומר קשה למדוד את הפרודוקטיביות של כל פרט לחוד.

לסיכום: אפשר למדוד משאבי אנוש לפי:
1.	עד כמה הם ייחודיים מבחינת החברה (הארגון).
2.	הקלות בה ניתן למדוד את הפרודוקטיביות של העובדים.

H1 – ייחודיות משאבים נמוכה
H2 – ייחודיות משאבים גבוהה.

M1 – קל למדוד ביצועים של עובדים בודדים
M2 – קשה למדוד ביצועים ש/ל עובדים בודדים.

ייחודיות משאבים נמוכה H1,  קל למדוד ביצועי עובדים בודדים M1
שוק נקודתי פנימי

אין אינטרס לשמור על יחסי עובדים-מעבידים. העובדים יכולים לעבור בין המעבידים בלי להפסיד פרודוקטיביות והחברות יכולות להחליף עובדים ללא עלויות גבוהות.
אין מבנה שליטה שישמור על הקשר של העובד-מעביד. 
לדוגמא: עובדי חווה מהגרים, עובדים שצריך להשגיח עליהם, בעלי מקצועות לא ייחודיים.

ייחודיות משאבים נמוכה H1,  קשה למדוד ביצועי עובדים בודדים M2
קבוצות פרימיטביות 

הם בקבוצה ולכן קשה למדוד ביצועים. העובדים יכולים להחליף מקום בלי לפגוע בפרודוקטיביות של החברה, אבל קשה לדעת בכמה פיצויים זה יעלה על בסיס אישי כי לא ניתן למדוד את עבודתם.

ייחודיות משאבים גבוהה H2,  קל למדוד ביצועי עובדים בודדים M1
שוק עם מחוייבות

יש מה ללמוד מהעובדים אך קל להעריך את ביצועיהם. יש כאן עובדים עם ידע טכנולוגי וניסיון ייחודי, בעלי ניסיון ארגוני הייחודי להם, לצורת הדיבור ולחשיבה שלהם. שני הצדדים מעונינים בשמירה על יחסי העבודה. 
חוקי בטיחות יקטינו סיכוי לפיטורים שרירותיים וינתנו להם תנאים טובים בכדי שלא יעזבו.

ייחודיות משאבים גבוהה H2,  קשה למדוד ביצועי עובדים בודדים M2
קבוצות קשורות  (הם קבוצה ולכן קשה למדוד)
העובדים יקבלו תנאים סוציאליים מיוחדים כדי להבטיח שהעובדים ירתמו למטרות החברה.
לעובדים יהיה בטחון בעבודה כדי שלא ינצלו אותם.
-	קבוצות קשורות קשה לפתח ולא ברור עד כמה הן מחזיקות מעמד. 
-	היפנים עובדים בחלקם בקבוצות קשורות.

לסיכום
לא מספיק לומר שעסקה שחוזרת על עצמה כרוכה בייחודיות משאבים גבוהה, ולכן לא תהיה תחת נושא של שליטה מסוימת, אלא צריך לדעת שייחודיות המשאבים מתפתחת לפי ייחודיות משאבים של מקום, ייחודיות פיסית וייחודיות משאבי אנוש, וכך נוכל לבצע ניתוח של עלות העסקה. כמו כן, לכל אחת מהייחודיות הללו יש מבני שליטה פנימיים שונים וכן אחרי שהחלטנו שיש ייחודיות משאבי אנוש צריך לדעת האם קל או קשה להעריך את ביצועי העובדים.

כלומר, בבואנו להעריך את עלות העסקה מבחינת עלות השליטה  בתוך המפעל, אזי צריך לדעת אם ייחודיות המשאבים של רכל גורם וגורם (מיקום, משאבי אנוש) בתוך המפעל. כלומר בתוך המפעל יש ייחודיות משאבי אנוש מסוימת ולכן קיים מבנה שליטה פנימי מסוים, למשל אם לא מסוגלים להעריך את ביצועי העובדים אזי יש רמת שליטה נמוכה. מידע על סוג השליטה במפעל יקבע את עלות השליטה בתוך המפעל. 

כשיודעים מה יש במפעל – נדע את צורת השליטה הקיימת ונוכל לבצע הערכת עלות עסקה נבונה.

H2  /  ייחודי	H1  /   לא ייחודי		
שוק עם מחויבות
	שוק נקודתי	M1  קל להעריך	
קבוצות עובדים קשורות
	שוק פרימיטיבי	M2  קשה להעריך	

דוגמא

נרצה להחליט האם לייצר בעצמנו או לקנות חלקים מסויימים…אנו יודעים שצריך עבור ייצור החלקים כח-אדם מאוד ייחודי המומחה לכך. נאמר שיש לנו במפעל עובדים כאלה אבל קשה לעקוב אחר תפוקתם ולכן אנו ב H2 וב M2 , ולכן נצטרך מבנה שליטה פנימי שיפקח עליהם כמו שצריך ומכאן נקבל עלות שליטה בתוך המפעל. כמו כן יש עובדים כאלה גם בשוק, אבל בשוק יש הרבה עובדים שכאלה וקל לפקח עליהם, ולכן נהיה ב H1 , M1 ולכן צריך מבנה שליטה בשוק שלא צריך להתערב הרבה בענייני העובדים שכן קל למדוד את תפוקתם וכך נדע עלות שליטה בשוק ובמפעל. לבסוף נקבל גרף ונדע האם לייצר או לקנות.

						
					DC+A		עלות שליטה+עלות ייצור	

                  AS

ארגונים מאוגדים ומשאבי אנוש

1.	ככל שייחודיות משאבי האנוש גדלה יש יותר דחף לארגן עובדים בארגונים ומבני שליטה קולקטיביים.
2.	ככל שייחודיות משאבי האנוש גדלה –מבנה השליטה הפנימי יהיה יותר מהוקצע, מקצועי ויותר טוב.
-	תאוריות עלות העסקה טוענות כי איגודי עובדים יצמחו היכן שייחודיות המשאבים של עובדים היא גבוהה.
-	יש מקרים בהם אין ייחודית משאבים גבוהה של עובדים ואף על פי כן צומחים בהם איגודים
 כאן הסיבה לכך אינה רצון להתייעל (עובדים ייחודיים) אלא רצון בצבירת כוח – העובדים רוצים כוח. לפיכך כאשר מדובר בכוח ולא ביעילות, הרמה של השליטה בארגון תהיה פרימיטיבית.

השוואות לתאוריות אחרות בספרות ארגונית

לפי תאורית עלות העסקה יש הרבה סוגי ארגונים כיוון שיש הרבה סוגי עסקאות וכדי שתהיה יעילות אזי מבנה השליטה צריך להתאים לסוג העסקה – כלומר יש הרבה סוגים של מבני שליטה – כלומר הרבה סוגי ארגונים.

הערות סיכום

תאורית עלות העסקה היא גישה כללית עם הרבה דיסיפלינות ללימוד על ארגונים, שכוללת כלכלית תאורית ארגוניות והיבטים של חוזים.

התאוריה נותנת ומספקת הסבר מאוחד לתופעות ארגוניות שונות.

תאורית עלות העסקה חשובה ללימוד של קונצרנים כלכליים (ולא של לא כלכליים) מבנה שליטה עם עלויות עסקה טובות יותר מבחינה כלכלית ישרדו ויחליפו את הארגונים עם עלויות עסקה יותר גרועות.